AZ EGYIPTOMI
Vaknak születsz-e, mondd?
Vaksi sötétben látsz?
Királyt bámulni mersz?
Tetszik neked a trón?
Tudsz-e harapni jól Úgy, hogy ebesdit játssz?
Peckes délcegen jársz
Éjjel csatangolón?
Hogyha fejjel zuhansz...
Mindig tappancsra érsz?
Gyötör félsz, amíg élsz Hogyha villog az éj?
Nyom se kell, sem egy jel Hogy te hazatalálj?
Tudod, hogy kapaszkodj Hogy a Tejútra érj?
Mit a Karminca tud és Karminca bír
Karmincák tesznek Karminca mód
Karminca akar, Karminca mer
Karmincák tudnak Karminca mód
Karminca tud csak Karminca mód
Raksz-e seprűre nyerget Hogy repülj a dombra?
Mondd, izgat a gyertya?
- A könyv? - Meg a gong?
Voltál nyájasan bősz?
Sanda sintérnél szolga?
Voltál öregdiák égi pokolban, mondd?
Ha kell, marsz, mint a mész?
Csalsz, mint csibész?
Ha hitvány a patkány...
Vajon felismered?
Legyőzöd a félszet Mint szfinxet az ész?
Mert akkor karmincák közt Van a helyed
Karminca dalol Karminca dalt Karminca dalol Karminca dalt
Tudunk lengeni úgy Mint a lenge trapéz
Autó kerekén át ugrunk dupla szaltót
Kúszunk falon és fán Hogyha kerget a vész
Sétány nekünk a cső Ingó hinta a drót
Karmincák tesznek Karminca mód Karmincák tesznek Karminca mód
Karminca dalol Karminca dalt Karminca dalol Karminca dalt
Tudsz-e zengeni kardalt Ha magad vagy még
Egy Rossini-kettőst
Strauss-keringőt
És kandúrban fennen kivágni a C-t
Hogy visszhangtól zengnek A cseréptetők
Karminca cicc, mind Éjkirálynő
Szférai nótánk eget verő
Händel-dal zeng fel a Messiásból
Halleluja, mily angyalin szól!
SAM MITSEGÉL KÖRÖZIK MINDENÉRT
Ó, rejtelmes nagy istenség!
E macskatraccsra nincs mentség!
Harsog a Dóm tér
Vivát zeng
Éljen az ősi cirmosrend!
Macska!
Fondor, bátor macskalény
Mind helyesli ezt...
Mit...
Karminca tesz és Karminca mer
Karmincák tesznek Karminca mód
Karminca dalol Karminca dalt
Karminca ifjú, Karminca vén
Karminca dalol Karminca dalt
Karmincán perdül Karminca tánc
Van becézett cicc
És lenézett sicc
Van bölcselő cicc
És törtető sicc
Akad kántori cicc
No meg látnoki sicc
Kétkedő cicc
És kérkedő sicc
Van ábrándos cicc
És házsártos sicc
Műértő cicc
No meg hűsítő sicc
Átvitt értelmű cicc Kettős életű sicc
- Van korszerű cicc - És korcseszű sicc
Van haladó cicc
Mindentagadó sicc
- Apáca cicc - És garázda sicc
Szenvtelen cicc
És szemtelen sicc
És varázslatos sicc!
Karminca dalol Karminca dalt Karminca dalol Karminca dalt
Karminca dalol Karminca dalt...
TEJBÁR
Irány a bál?
A helyedben elkerülném.
Veszélyesnek ígérkezik.
Azt mondják, Sam Mitsegél nyeri idén.
Sam Mitsegél?
A páratlan Sam Mitsegél
Csodálatos varázsló.
Ki lompos macska bőrben él
Egyik pillanatban itt...
Jer!
Varázslat!
Hogy is hívnak?
A cica elvitte a nyelvedet?
- Viktória. - Szóval Viktória?
Csak van egy másik is.
Másik?
Egy macskát elnevezni Bizony komoly dolog
Nem holmi talmi játék Nem élc, hogy kuncogj rajta!
Egy kissé szédült volnék Tán most azt gondolod
Mert állítom, hogy névből Kell háromféle-fajta
Első, név, mit nálad A család gyakran használ
- Ez lehet - Péter
- Augustus - Alonso
Vagy Martha
A macskának ez kevés Egy egyéni kell mellé
Mely zengzetesebb, cifrább És díszít, mint a repkény
Csak így lendíti farkát fel Felkiáltó jellé
Mert száras-szálas bajsza Csak így pöndörödik hetykén
Mindezek felett Egy névtelen név lappang
Egy sejtelmesen rejtett Az egyetlennél ritkább
Ha kutattad már hosszan Az esélyed csak csappant
Ezt csak a macska tudja És sírba viszi titkát
Ha látod, hogy egy macska Oly elmélyülten töpreng
Nos tudd meg hát az okát Min meditál szegény!
Ha tekintete messzi A végtelenbe röppent
Akkor mereng
Akkor mereng...
A nevén
Az ő kimondhatatlan, kimondottan Ki- és elmondhatatlan
Álnak álcázott...
Valódi nevén, nevén, nevén, nevén
Nevén, nevén, nevén, nevén
Mr. Mefisztulész, a varázslatos!
Karmincák, lesz ma görbe éj
Karmincán gyűl a falka már
Ha Karmincán nő a Holdkaréj
Karmincán áll majd tarka bál
Karmincák, lesz ma görbe éj
Karmincán áll majd...
Tarka bál!
Karmincák népe épp ezért
Ma a Karminca bálon részt vehet
Ide várjuk a Karminca fővezért
A Karminca-választást Itt ejtjük meg
Ha megjön öreg Csendbelenn Hajnal előtt
A csendet késsel is vágni lehet
Ő választ közülünk aztán egy főt
Aki élhet egy másik, egy új életet
Ki fenn a szférákban csodákat lát
A Karminca népnek ez örök vigasz
Mert nincs bennünk félelem Megkérdjük hát
Vajh, ki lesz az?
Az ionoszféra?
Magasan, fent az égben.
Ahonnan a legméltóbb macska új életbe születik újjá.
Hogy azzá váljon, aminek mindig is álmodta magát.
Hogy választják ki a szerencsést?
Eléneklik az egyén dalát. Hogy másként?
Eléneklik, kik ők, és mit tesznek.
Jer!
Mutatok egy macskát, aki elénekli a Karminca dalát ma.
A Gimb-Gömb macska vén cseléd
Úgy hívják Csilló Pallaold
A selymes, cirmos szőre szép
A tigriscsík közt némi folt
A lépcsőn csendben üldögél
A lábtörlőn lel kényelmet
És ül és ül és folyton ül
És ettől persze Gimb-Gömb lett
Persze ettől Gimb-Gömb lett
Mert...
Míg sürög, míg nyüzsög Jár-kel a nép
Nézdegél a Gimb-Gömb Semmit nem tehet még
Viszont ha a család Mélyen elaludt már
Feltűröm szoknyám Mert rám a pince vár
Jól vigyázz, egér Hogyha pimaszkodol
Mert bőszítőn hat rám Ez a csúnya modor
Ha egyet elrejt a gyékény A rongyszőnyeg
Azt szőni-fonni Cimbalmozni oktatom főleg
Vacsora is lesz a kabaré mellé.
A Gimb-Gömb macska vén cseléd
Úgy hívják Csilló Pallaold
A függöny bojtját bontja szét
És köt rá egy-két szép csomót
A párkány-párnán nézdegél
Vagy puffon, mely már szétvedlett
És ül és ül és folyton ül
Persze ettől Gimb-Gömb lett
És persze ettől Gimb-Gömb lett
Mert...
Míg sürög, míg nyüzsög Jár-kel a nép
Nézdegél a Gimb-Gömb Semmit nem tehet még
Én úgy vélem, lomha banda Mind a csótány
Némi testgyakorlat Rájuk férne éjjel is tán!
Lesz itt rend, annyi szent Ha nyávogok egy jót
A cserkész A sípnak sem fogad így szót
Mindnek életcélja lesz Derék jótettre kész
Nem is banda már Csak pár fáradt pókzenész
Csótányok!
Arcok!
Most jön a hab a tortán!
Miért akar egy másik Karminca életet?
Nem ragadhatok ebben a konyhában életem végéig.
Ne bízd el magad!
Hát ma Gimb-Gömbnek tapsolj És zengjen hurrá
Ha majd nem lesz Nélküle csődbe jut a ház
Hurrá, hurrá, hurrá!
Kösz, kedveseim!
Miau!
ÁLDD MEG EZT AZ OTTHONT
Régimódi, nem gondolod?
A táncoló csótányok meg az éneklő egerek.
Meg kell mondjam, hogy az egerek egész jók voltak.
De régimódi.
Na, tűnés!
Csak őszinte kritika volt!
Érdekes, pont arra gondoltam, ő szinte tévedhetetlen.
Tűnés a konyhából!
Táncoljunk!
- A Micsel Rumli a makacs macska-ficsúr - Macska-ficsúr
Ha pipihúst adnak, libacomb kell
Ha a házba vinnél fel Jobban tetszene a kert
Nyugtot szívem ott se lel Vágyom fel csak azért-mert
Csak a patkány érdekel Ha egy egér elém ül
Ha patkány szaporodik el Fogam egerekre fűl
Kösz, Rumli!
A Micsel Rumli makacs macska-apacs
Senki fia rólam mást nem állít
Úgyis az lesz, mit ő tervez
Próbálj ellenem kieszelni bármit
Nem!
A Micsel Rumli egy unalmas sumák
Ha beengednek, örömmel maradok kint
Az ajtón bévül int Jöjjön ki, és belül lát
Ott majd várok fél órát Aztán lófrálok megint
Sok a szekrény, belül gyűröm a ruhát
De ha beszorulok, szakad gatya, ing
Miskárolták tán?
Mert a hangok, nos, magasak.
Nos...
A Micsel Rumli makacs macska-apacs
Senki fia rólam mást nem állít
- Fényt. - Úgyis az lesz, mit ő tervez
Próbálj ellenem kieszelni bármit
Kitáncolom a világból is.
- Nézd! - Hadd lám!
Könnyű!
A Micsel Rumli makacs macska-ficsúr
Én bogarasan élvezem csökönyös dacom
Szia!
Hogyha halat adsz Kéne egy jó nagy, húsos csont
De ha nincs a tálon hal Én a húst otthagyom
Tehetsz elém tejfelt, fújok rá nagyot
Mert az jobban kell...
Amit én csenek el
Viktória
Nem kell a hab!
Abban aztán fülig benne vagyok
Amit én lopok el, csak az érdekel
A Micsel Rumli
A fondorlat bölcse
Ha cirógatják, hűvös
Pedig ez kell nekem
Ha épp hímezel, beülök az öledbe
A rumli az örömöm, ez a lételemem
Igen!
TEJSZÍN
TEJBÁR
A Micsel Rumli a fondorlat bölcse
Ha cirógatják, hűvös Pedig ez kell neki
Nem kérek több tejet.
Tej!
A Micsel Rumli makacs macska-ficsúr
Senki fia rólam mást nem állít
Úgyis az lesz, mit ő tervez
Próbálj ellenem
kieszelni...
Bár...
Hűha!
Próbálj ellenem kieszelni...
Bár...
Bármit!
Itt él egy macska
Oly hallgatag, oly félénk
Az ablakok fénye
Rá csak
Gúnyos fintort vág
Pár ázott homokszem
A tépett, elnyűtt bundáján
Görbült tű
A szeme sarka
Szépet csak a múltban lát
És...
A város peremén éldegélt
Hol a szél is felsír a szegényekért
A senki földje ez, zord árny lakta zug
Csupa fényen át vitte erre az út
És a postás csak néz Csendben révedez
Ki hitte volna még Hogy máris vége lesz
Hogy így kihunyhat egyszer fény és láng
Hogy ez Grizabella
A bűbáj cicánk
Grizabella, a bűbáj cicánk
Így hamvad el
Tűz és láng
Ez volt Grizabella
A bűbáj cicánk
Ki volt ő?
A Malom sztárja, egykor.
Aztán elment Sam Mitsegéllel.
És most a szemétben tobzódik.
SZÉLMALOM SZÍNHÁZ
Jó estét!
Nicsak, ki nyávog itt?
Jaj, kedves, farkaséhes lehetsz.
Éhesen nem megyünk ám bálba!
Reméled, kiválasztanak?
Girhes macskaként akar újjászületni, hogy megint elhízhasson.
De nem jön neki össze!
Hogy merészeled! Ne hallgass rá!
Nehogy rá hallgass! Tetőtől talpig gaz...
Gastrofar Dzsordzs Nem vérszegény korcs
Potrohomon hájlebeny lóg
A kocsma csak lyuk! De vár rám hat klub
Hol "Szőrökkel" váltok csak szót
Bárki ha szembe jön Az bókolva köszön
Talpig frakkban léptem délceg már
És nincs oly egércsősz Ki divatban lefőz
A nadrágom négy csodás szár
Megy ez neked! És tessék!
Mehet?
Élnézést!
Magácska nem Csilló Pallaold?
Dehogynem!
A világot jelentő deszkákon a helye.
Igen.
Az arca meg egy poszteren.
SAM MITSEGÉL 100 FONT, HA LÁTJA
Minden dandy közt méltán Itt a legnagyobb név, tán
A "kunkorens" hiány "MIÁN"
Néha kedvesen int És mi bámulunk mind
A jó Gastrofar Dzsordzs kamásliján
Ha néha tehetem Úti célom egy-egy egyetem
A tanmenet nem rossz sport
De több ragad rám kinn a Főiskolán
Mert ott ritkán söprik a port
Hogyha ösztön űz nyáron És vadhúsra vágyom
Az étlapot cserkészem át
Ne!
És a halfogásnál jobb A tónál egy tál
Abban bőven van potyka meg rák
Majd a vadszezon végén a zsíros gégém
Fürge kuktákra áldomást mond
Ha délfelé jár Nyálam összefut már...
Nos, ez nem fog menni.
Oké?
Nézz csak rám, aztán magadra!
Tudod, hogy engem zavar a méretem!
Mégis megalázol.
Mondok én neked valamit.
Ide figyelj! Soha nem jutsz fel oda saját erőből!
Szedjünk össze még pár macskát, és próbáljuk meg ismét!
Oké. Szép lassan! Mindenki megvan?
És... öt, hat, hét!
Ha délfelé jár Nyálam összefut már...
Hé!
Még egy drink, s újra roppan a csont!
Kösz, Rumli!
Tölt a mixer egy sherryt A szív erőt merít
Enni jó a szép Gangliban, Ciccben
Vagy ha már itt a dél Vár az Old Bornyúbél
Sehol véresebb májpuding nincsen
Minden dandy közt méltán Itt a legnagyobb név, tán
A "kunkorens" hiány "MIÁN"
Néha kedvesen int És mi bámulunk mind
A jó Gastrofar Dzsordzs fehér...
Gastrofar Dzsordzs fehér...
Négy hófehér kamásliján
Nos, Gastrofar úr Persze mindezen túl
Este...
Klubokat látogat még
Íme jól érthető, hogy hája csak nő
Rajta túltenni képtelenség
Bő 30 font, plusz farok És ne mondd, hogy csalok
Mindig pár dekát hízom egy nap
Fő a megszokott rend És nálam ez szent
Macskamód így szabad élni csak!
Mert ez bölcs vélemény Végem túlélem én!
Íme, így szólt a kandúrkirály
És így lehet csak Míg rajta a frakk
Míg Gastrofar Dzsordzs fehér...
Gastrofar Dzsordzs fehér...
Négy fehér kamásliban...
Kamásli?
Sam Mitsegél!
Kamáslis Kandúr! Imádom!
Éhes vagy?
Mintha napok óta nem ettél volna.
Tessék, fald csak be!
Nézd!
Szagold!
Rém finom!
Mi lesz már, Kamáslis? Fog ez menni.
Nincs rá szó.
Segíthetünk?
Nem tanácsos egyedül mászkálni errefelé.
Nem egyedül vagyok, a barátaimmal.
A barátok?
Hát, ők elinaltak, csak téged hagytak itt.
De sebaj!
Majd mi a gondodat viseljük.
Ugye?
Bújj be hozzánk!
Ben Mickering
És Mindlevery
Párnak láss minket, mint két kaptafát
Két kócos bohócot
Tükörkép ikerpárt
Kötéltáncost
Akrobatát
A nagyvilág minket félve tisztel
És tőlünk reszket a liget, a part
Sokan csavargó csövesnek néznek x-szer
És nem sokat téved, ki annak is tart
Ismer minket a korzó, a part menti sétány
A villanegyed, a dombvidék
Egy kis tekintély Mindezért megillet méltán
De szinte már sok ez a népszerűség!
Fotózni tilos!
Ha egy házacska ablaka tárva áll
Ott a porcelán röpköd, a váza száll
Ha a tetthely egy zsindelyes háztető
Holnap áztatja ágyad a langy eső
Ha a szárítókötélen libeg egy ing
Este húzd ki a latyakból Mosd ki megint
Ha egy lányka gyöngysora szétszakad
Szemezi sírva a szék alatt
Már az anyja így kiált
Itt a mocskos macska járt!
Tán a Ben Mickering?
Vagy Mindlevery?
De nem dühöng soká, mert neki az árt
Mindlevery és Ben Mickering Mi bárkiből kidumáljuk a gubát
Törik a kirakat, ugrik a kincs
És kiváltképp jól megy a besurranás
A törzshelyünk minden kis üreg meg rés
A rendszeres munkánk a semmittevés
Mégis jó fickók vagyunk A rendőr se bánt
Néha vonzalmat érzünk néhány iránt
Üdv, biztos úr! Ezt én magam vettem neki.
- Hogy mit? - Jaj már!
Ül a család az asztalnál Ha itt a dél
S rendszerint nem épp A fogyás a cél
Készül argentin marhasült, zöldséges tál
Ám a szakácsnő sápadtan bebotorkál
Előbb egy reszketeg "sorry"-t rebeg
Majd közli, hogy enni csak holnap lehet
Mert a marhacomb lábra kelt, elsántikált
Már az asszony így kiált
Itt a mocskos macska járt!
Tán a Ben Mickering
Vagy Mindlevery
De nem dühöng soká, mert neki az árt!
Ben Mickering...
És Mindlevery
Mi jól tudunk együttműködni ketten
Ez nem csupán Ritka nagy szerencse ám
Az bravúr Hogy nem értek még soha tetten
Mert úgy söprünk el, mint a vad hurrikán
Senki nem meri letenni ott az esküt
Ez Ben Mickering?
Vagy Mindlevery?
Vagy mind a két kísértetmacska együtt!
Ha ez vagy az csörögve csörömpöl bent
Vagy puffanva huppan Vagy perdülve peng
Ha egy megszédült lexikon Azt mondja, bojojonng
Vagy egy vázából tör elő Hasonló hang
Már az asszony így kiált
Itt ez vagy az járt!
Tán a Ben Mickering?
Vagy
Mindlevery?
Aztán nem dühöng soká Mert neki az árt!
Jövök, Viktória!
Ne aggódj, jövök! Ne mozdulj!
Kutyuli, hozd csak vissza!
Mindenütt kerestelek.
Már azt hittem, lekésed az érkezést.
Milyen érkezést?
Öreg Csendbelennét.
Hol vagyok?
Egy bárkán, a Temze közepén.
Mit keresel itt?
Halvány gőzöm sincs.
Elvesztettem a csótányaimat.
Nem lehetek egy bárkán a Temze közepén.
A bálba kellene mennem.
Nem mész te sehová, Kamáslis Kandúr.
Eltökélt szándékom nyerni, ellenfeleimet láncra verve preferálom.
Morgótigris.
Tartsd itt őket!
Már kétszer hívott így.
"Kamáslis Kandúr." Valami vicc lenne?
Nekem bejön. Egy-null nekem.
Ki vagy te?
Morgótigris.
Mint nagy macska-landor Egy bárkán élek én
Nincs másik ilyen kemény macska Még a földtekén
Torkolattól forrásig Mindenki félve néz rám
Méltán lett a nevem az Hogy "a Fantom a Temzén"
Na, ez például nem rímel.
A "Temzén" és a "rám".
Akkor már legyen rém.
Morgótigris, igaz?
Emlékszem már.
Pontosan tudom, kicsoda.
Köszönöm, hogy elárultad.
Hol voltál eddig?
Ez az enyém.
Még egy trükk, ami nem jött be.
Pont időben vagy, hogy találkozz Öreg Csendbelennttel.
Az meg ki?
A jó öreg Csendbelenn megfáradt agg
Bizony két macskaöltőt Itt vészelt már át
Csuda bölcseket mond Néha verset farag
Még láthatta trónolni Viktóriát
A jó öreg Csendbelenn tízszer ült lagzit
De úgy hírlik, 101-szer megözvegyült
Tarka kölykei száma Túlzásnak hangzik
De a környéken néhány száz Rég összegyűlt
Itt a községben közkedvelt Ábrándos képe
Ha árnyékban gubbaszt
Vagy napfürdőt vesz
A legvénebb polgár is ámul
Nézd csak, lám-lám
Merjem-e hinni?
Ej hát no! Hinnye! Biz ám!
Ha nem mentek sétálni nálam itt fenn
Úgy ez itt a jó öreg Csendbelenn
Nézd csak, lám-lám Merjem-e hinni?
Ej hát no! Hinnye! Biz ám!
Ha nem mentek sétálni nálam itt fenn
Úgy ez itt a jó öreg Csendbelenn
Nézd csak, lám-lám Merjem-e hinni?
Ej hát no! Hinnye! Biz ám!
Ha nem mentek sétálni nálam itt fenn
Úgy ez itt a jó öreg Csendbelenn
Nézd csak lám-lám, merjem e hinni?
Ej hát no! Hinnye! Biz ám!
Ha többé már nem látod képes felem
Hát elment a vénséges Csendbelenn!
Karmincák, lesz ma görbe éj
Karmincán gyűl a falka már
Karmincán nő a Holdkaréj
Karmincán áll majd a tarka bál
- Ki lesz hát? - Ki lesz hát?
Vagy napfürdőt vesz.
Karmincák, lesz ma görbe éj
Karmincán gyűl a falka már
Karmincán nő a Holdkaréj
Karmincán áll majd a tarka bál
Karminca kormos, vagy fehér
Karminca-macska karcsú ám
Dalkincsünk szép és nem csekély
Nem nyafka nyávogás csupán!
Karminca kuncog huncutul
Szénszeme mint a mécses ég
Cifráz a trilla, nem csitul
Ha Holdnak zengi énekét
Karminca-macska lassan nő
Karminca-macskák nem nagyok
Gömbölyded formánk megnyerő
Táncunk a "dzsigg" és friss gavott
Karminca-hold még fel se tűnt
Kinyaljuk magunk a bálra
Megmosva szépen fültövünk
Ujjig a négy lábunk szára
Kormos vagy fehér, mind jóbarát
Karminca-termet nem sudár
Úgy hajlunk, mint a rongybabák
Szemünkben ragyog a holdsugár
Karminca kormos, vagy fehér
És amint mondtuk, nem sudár
Mikor a zord szél nem henyél
Bakugrást játszunk házunknál
Ha bágyasztón perzsel fenn a nap
Enyhet az árnyas lomb kínál
Karminca-erőnk így megmarad
Ha táncolni hív egy Karminca-pár
Karmincák, lesz ma görbe éj
Karmincán gyűl a falka már
Karmincán nő a Holdkaréj
Karmincán áll majd a tarka bál
Karmincák, lesz ma görbe éj
Karmincán gyűl a falka már
Karmincán nő a Holdkaréj
Karmincán áll majd a tarka bál
Buli van!
Persze, csak ha engedélyezed.
Éjfél
Sűrű csönd ül a járdán
Mire gondol a vén Hold
Hogy csak mosolyog rám?
Lomha szél fú
Rőt avar fut a lábam elé
Tépett ág
Jajong a fán
Halvány lámpa villog fenn
Még áldott árnyék rejt el
Szúrós zaj kél
Összerezzen a csend
Ha rám tör
Majd a reggel
Hajnal
Szertefoszlik a kék éj
Már csak mosolygok rajtad
Régi gyönyörűség
Áldott emlék
Hogy milyen volt a boldog idő
Jöjj el százszor
Újra még
Kísérj haza
Ha van merszed
Nem is sejtem
Hová viszlek
Ha én nem kaptam
Adjak-e még másnak esélyt?
A sötétből lesem
Lesz-e még életem
Emlékeimben nincs semmi szép
Csak egyre vágynék
Legyen, ki vár még
Túl ifjan jártam Londont Mint magányos árnyék
Nem kaptam semmit
Te legalább ennyit
Pár szép emléket
Fényes báltermekről
Hová én be nem lépek
Az emlékek már rég nem kísérnek
De van veled pár kedves kísértet
Talán az otthonom
Ahová tartozom
Végül nem ez marad
De úgy felpezsdülök A sok éj-lény között
Ez az élet bár csupa veszély
De oly vad és szabad
Csak egyre vágynék
Legyen, ki vár még
Többé nem járnám Londont Mint magányos árnyék
Nem kaptam semmit
De most velük ennyit
Pár szép emléket
Erről a világról Hová velük belépek
Az emlékek már rég nem kísérnek
Táncol velem pár kedves kísértet
Az emlékek rég nem kísérnek
Táncol velem
Pár kedves kísértet
A boldogság melyik perc?
Megvolt a tapasztalat De elszállt a lényeg
Ha keresed az értelmet Az visszahozza az élményt
Mely más formát ölt
És fényt vet, hogy meglásd Voltál-e boldog igazán?
A késő tudás még arra is tanít
Hogy egy élet tanulsága Nem tesz bölccsé
Kell hozzá néhány nemzedék
Tedd még ehhez mindig
Azt a valamit, ami titok még
Jól vagy, kedvesem?
Még nem találkoztunk, ugyebár?
Nem vagyok idevalósi.
Kidobtak.
Ó, szegénykém!
Szeretnéd látni, ahogy kiválasztom a Karmincát?
Szabad azt nekem?
Miért ne?
Nem vagyok Karminca.
Még nem.
Gyere, kezdődik!
Gus!
Gus, te következel.
Csak szerettem volna sok sikert kívánni.
Örök rajongója vagyok a művészetednek.
Hogy hívnak?
Mr. Mefisztulész.
Varázsmacska vagyok.
- Szoktál idegeskedni? - Nem, dehogy.
Gyakorlat teszi a mestert. És akkor nem ér meglepetés.
Kopogjuk le.
Még soha nem alakítottam az Egyiptomit.
Gus, a színházi macska.
Drukkolj!
A színházi macska az ajtónál ül
Ma csak úgy hívnak "Tus" itt a házon belül
Nevem más volt, "MijáTus" Ez nem praktikus
Kicsit hosszú és fárasztó Kurtább a "Tus"
Bundám kissé löttyedt Csak a csont tartja még
Mancsom reszket, mert Parkinson gyötri rég
Hajdan még bálvány voltam Nagy kandúri hős
Ma egy patkányt sem űzök el Mancsom reszketős
Ködös emlék ma már Az a szép hősi múlt
Hogy szám régen kit csókolt Kikhez simult
De ha klubjukba meghívnak Jó cimborák
Melybe hátul jutok be A söntésen át
Csak kínálj és koccints Már várnod sem kell
Hogy száz tarka emléket Élesszek fel
Hajdan nagy sztár voltam Nekem tapsolt a nép
S a fényképem százával...
Kapkodták szét
Csupa pótszékes ház Csupa kasszasiker
Néha pár csokor pockot is Dobáltak fel
De a legszentebb emlék Mit szívem még hord
A "Vasmacska fantomja"
Címszerep volt
És ha kapok még egy vagy két Jóféle gint
Sok művészi élménnyel Traktállak megint
Volt, hogy egyszer Shakespeare-ben Adtam a bonvivánt
Mikor egy hölgy egy úrral Cicázni kívánt
De ma én mondom Rosszak a színi iskolák
Visszasírhatnánk Viktória aranykorát!
Ma nem kell a legendás, régi rutin
Mert ki színre lép, nem tudni Bent van vagy kint
Ásítok egyet, és mancsom legyint
Persze, más ma a színház És modernebb mind
Ez rendben is volna Csak az itt a vész
Ehhez nem kell a legendás Régi színész
Oly mágus, ki elvakít
Pont úgy, ahogy álltam itt
S a Vasmacska Fantomját
Eljátsztam én
Menne ez megint
Bravó!
Bravó, Gus!
Egy autogramot kérhetek, uram?
A Vasmacska fantomja élőben
igazán inspiráló és ijesztő volt.
Sam Mitsegél!
A következő versenyző...
Elvisz Trén, fő váltóőr.
Elvisz Trén, fő váltóőr
És Gyorsvonat főrendész
Izgul minden kalauz, van már
Fent a hét nagy postazsák
Hol van Elvisz, Elvisz hol van?
Talán kint az egyik boltban
Megint késünk majd egy fél órát!
Fut a bakter két irányba
Fut a főnök három lánya
Ez a trapp-trapp csap nagy zajt
Hol van Elvisz, no még ilyet
Baj lesz ebből, ha nem siet
Még a posta is késik majd
Tizenkilenc huszonhét Ennyit késni elég szép!
Minden utas szinte őrjöng már
Akkor bújok ki alul
közlöm velük hanyagul
Egy kis dolgom volt a poggyásznál
Aztán felvillan Már a Nagy Zöld Szem
Minden jelzés szabadra áll
És mi szép lassan Megyünk északnak
Hol a Sarkcsillag szalutál
Elvisz Trén, fő váltóőr
Elvisz Trén, Elvisz Trén
Elvisz Trén, fő váltóőr
és Gyorsvonat főrendész
Könnyű szolgálatom van
Benn a hálókocsiban
Ahol ágyra jár a nép
Míg az utas lepihen Megy a zsuga íziben
De én körülnézek inkább még
Éberségem átok
Lelkedbe belelátok
Én vagyok az, aki szemmel tart
Semmi bizalmaskodás! Így a fegyelem csodás
Soha senki fia nem csap zajt!
Senki nem packázhat Elvisszel
Hogyha meglátsz, befogod a szád
És a postából semmi nem vész el
Ha a macska adja át!
Ez a kuckó várja önt Az ágya az ott fönt
Kinn az ajtón a becses neve áll
Ugye, jó kis fülkét adtam? Puha pihe itt a paplan
És a padóra egy porszem se száll
Ha a pincér kopog este
Kérdi öntől szinte esdve Tea mellé mi dukál?
Tej vagy vaj?
Ezt ellenőrzöm csupán Nehogy elfeledje bután
Így nem csinálhat soha semmi bajt!
Este vígan bújnak ágyba mind
Lám mit tesz a gondos kéz!
Már alhat a jó utas békésen
Nem zaklatja majd még egy kisegér sem
Vonat-macska áll minden éjjel őrt
És mindenütt széjjelnéz
- Elvisz Trén, fő váltóőr - Elvisz Trén
És Gyorsvonat főrendész
Hozzád simul a farkam A macskák nyelvén
Ez annyit tesz, hogy "Viszlát"
Láthatod még Elvisz Trént A Gyorsvonat Macskáját!
A Gyorsvonat főrendész
Sam Mitsegél.
MACSKAMENTA
Sam Mitsegél vagy más nevén A hírhedt Puhatalp
Ki látta őt A rémületbe biztos belehalt
Nála csődöt mond a Scotland Yard A titkos ügyosztály
Ha rajtaütnek hirtelen Sam Mitsegél tovaszáll!
Sam Mitsegél a Newton szabta Tételeknek fittyet hány
Ha kell, a légben fenn lebeg Vagy elrepül egy piszkafán
Tud felzuhanni lentről is És néha vízen jár
De kapd csak el a tetthelyen Sam Mitsegél tovaszáll
Sam Mitsegél oly ösztövér A szőre színe rőt
Tompa cimpa, törpe, tömpe orr A kandi szem előtt
Sok ránc az íves homlokán Ez fondor észt takar
A bajsza kajla és kobakja Búbja szinte tar
A feje, mint az inga ing És előre is döf
Ha azt hinnéd, hogy szundikál Oly éber, mint egy őr!
Sam Mitsegél, Sam Mitsegél A páratlan Sam Mitsegél
A bűn, a vétek démona Ki lompos macska bőrben él
A rút sikátort bújja tán Vagy réten kóricál
Egy biztos, hogy a tetthelyről Sam Mitsegél tovaszáll!
A nevén még nincs szégyenfolt
De tudjuk, a kártyában csalt!
Róla nem készült még mancslenyomat
Nem őrzi a Scotland Yard
Ha tejnek, vajnak lába kelt Ha elszelelt az ékszered
Ha a sonka csonka csont csupán Ha a pincsi sírva szédeleg
Ha az ablak szárnya szegve
És a rácsa csálén áll
Nézd meg jól, de láss csodát Sam Mitsegél tovaszáll!
Sam Mitsegél, Sam Mitsegél A páratlan Sam Mitsegél
Ily nyájas álnok cselvető A sártekén még egy se élt
Még mindig szerzett alibit Hogy akkor máshol járt
Így tiszta ügy, vagy ott se volt Vagy valahogy tovaszállt!
És a többi macskarém Ki még megúszta szárazon
Mint Ben Mickering Mindlevery vagy Bill Rabfazon
Csak balgatag kis bandatag Csak néma szolga mind
És farkukat behúzzák...
Ha a bűn császára int!
Sam Mitsegél, Sam Mitsegél A páratlan Sam Mitsegél!
A bűn, a vétek démona Ki lompos macskabőrben él
A rút sikátort bújja tán Vagy a réten kóricál
Egy biztos, hogy a tetthelyről
Sam Mitsegél...
Sam Mitsegél!
Sam Mitsegél
Egy biztos, hogy a tetthelyről...
Sam Mitsegél tovaszáll!
Igen!
Ideje kihirdetni a Karmincát.
Öreg Csendbelenn, ha volnál szíves.
Mivel én vagyok az egyetlen versenyző.
És egyértelműen a legjobb is.
Így hát...
Soha!
Olyan macskát választok, amelyik új életet érdemel.
A lelke alapján ítélem meg.
Neki van lelke.
Ó, nekem is van. Még sok is.
Te egy csaló vagy, Sam Mitsegél!
Csendbelenn...
Felmegyek az ionoszférába.
Követelem, hogy adj még egy életet!
Soha nem kerülsz oda!
Majd meglátjuk!
Morgótigris, járasd meg a pallón!
Mondd ki a nevem, vagy megfulladsz a folyóban!
Soha nem leszel Karminca!
Utolsó esély!
Soha!
Hol a jó öreg Csendbelenn?
Hol van?
Nem tudjuk.
Hol van?
Csak szórakoztunk egy kicsit!
Nem tudtuk, hogy elviszi a jó öreg Csendbelenn!
Valamit csak tehetünk!
Nem lehet visszavarázsolni csak úgy.
Ó, dehogynem!
Dehogynem!
Te varázsló vagy.
- Mi van? - Nem is rossz ötlet.
Érdemes lenne kipróbálni.
Tényleg nem megy.
Legalább próbáld meg!
Sok sikert!
Menni fog.
Drukkoljatok!
- Reflektort kérhetnénk? - Kérlek, ne kényszerítsetek!
Jöhet a dobpergés.
A legnagyobb mágus is tanulhat itt
Ha ellesi Mr. Mefisztulész fogásait
Ehhez mit szólsz?
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Kis tappancsok, halk léptek
És az öltönyöm éjszín és szolid
Hol más nem, ott is átférek
Egy vacak madzag nékem légi híd
Kevert pakliból kihúzom az ászt
A kockával mindig hatot dobok
Akkor sütök ki újabb csodavarázst
Ha azt hiszed, egeret fogok
A trükkhöz egy dugó is elég
Vagy a szardínia alakul át
Késed, villád megvolt elébb
De már nem hiszed, mit a szemed lát
Az előbb még itt volt Most meg eltűnt, ez tény
Meglesz holnapután Kint egy bokor tövén
Ehhez mit szólsz?
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Menni fog!
Olykor elmerengek hangtalanul
Szinte szemérmesen hunyorgok rád
Majd üvöltök, hogy száll a tetőkön túl
Ha a kandallóból odanyal egy láng
Te a szobából hallod a hangom
Pedig ülök az ereszen fent
Ha úgy vélekedsz Hogy nyávogok neked
Csupán mind a két füled cseng
Nem is kétséges varázserőm
A család kint keresett a kertben
Lugasban és garázs előtt
Mikor én a hallban hevertem
Ez a csodamacska egyszer előcibált
Cilinderéből, hipp-hopp, hét kiscicát!
Mi az?
Mr. Mefisztulész?
Hősöm!
- Ne menj! Ó ne! - Zuhanok!
- Ehhez mit szólsz? - Ó jaj! Futás!
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Kérem!
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Ehhez mit szólsz?
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Ó, hőköl hátra...
Ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus
Mr. Mefisztulész?
Ehhez mit szólsz?
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
- Vagyis te - Vagyis én
Ó, hőköl hátra, ki szájtátva látja
Micsoda nagy mágus Mr. Mefisztulész
Hölgyeim és uraim, íme a nagy mágus, a varázslatos Mr. Mefisztulész!
Átvert!
Odajutok így is!
Felkerülök az ionoszférába.
Meglátjátok!
Jer velem!
Ne szórakozz az őrült macskanővel!
A Vasmacska fantomja!
Gus!
A Vasmacska Fantomja!
Ó, te ördög!
Hajnal
Harmat csillog a bimbón
Csak az elvirult rózsán
Törik ketté a fény
Égrenézőn a napraforgó
Csodára vár
Én is várlak
Új remény!
Énekelj!
Holdfény
Fordítsd arcod a fényre
Engedd át magad végre
Álmodj ébren, ne félj
Ha meglelnék
A boldogságnak kék madarát
Egy új élet
Köszönt rá
Holdfény
Derűs emléket ébreszt
Újra éled a régmúlt
Minden gyönyörűség
Boldog órák
Az ifjúságom szép idején
Gyertek hozzám
Vissza még
Füstben barnult új nap kél
A korhadt, pállott széllel
Kihunyt lámpát gúnyol
Az ömlő fényár
Ha elkullog az éjjel
Hajnal
Napfény ragyog le újból
Visszakerget a múltból
Ma is élni kell még
És e kék éj A holdvilág emlék csupán
Ím a hajnal
Pirkad már
Napfény vág át lombok sátrán
Végtelen körforgás
Virág szirmát elnyeli a fény
Az élet csupán emlék
Nézz rám
Kicsit érints meg némán
Maradj még, szelíd emlék
Színes hajdani nyár
Érj csak hozzám
És feléled a boldog idő
Jaj...
A hajnal...
Pirkad már
Te vagy a Karminca.
Köszönöm!
Csak egyre vágysz még
Legyen, ki vár még
Többé nem járnád Londont Mint magányos árnyék
Fájó emlékek
Már nem kísérnek
Táncol veled pár kedves kísértet
Fel, fel! Hagyd itt a Russel Hotelt!
Kerekedj fel! Hív az ionoszféra!
Fel, fel! Hagyd itt a Russel Hotelt!
Kerekedj fel! Hív az ionoszféra!
Fel, fel! Hagyd itt a Russel Hotelt!
Kerekedj fel! Hív az ionoszféra!
Fel, fel! Hagyd itt a Russel Hotelt!
Kerekedj fel! Hív az ionoszféra!
Fel-fel, ég veled, Karminca Hold!
Fel-fel, vár rád a Végtelen-fok!
Fel-fel, ég veled, Karminca Hold!
Fel-fel
Vár rád a Végtelen-fok!
Fel, fel! vár rád a Végtelen-fok!
Nincsenek rá szavak!
Hát élsz!
Szemérmetlen istenség
E macskaságra nincs mentség
Harsog a Dóm tér
Vivát zeng
Éljen
Az örök
Cirmosrend!
Hogy lásd a macskák életét
Úgy véljük, ennyi épp elég
Több szóra szükség nem lehet
Hogy lásd, a macskák jellemek
A mély tanulság rád ragad
Hogy nézz miránk, és lásd magad
Így érzed már, hogy csúf dolog
Ha szép nevünket gúnyolod
De ím, tanulj meg még egyet
Hogy minket hogy s mint szólíts meg
Vésd észbe mélyen, érezd hát
A macskák macskák, s nem kutyák
Vésd észbe mélyen, érezd hát
A macskák macskák
S nem kutyák
A szabályt tudja minden macska jól
Vagy szólítsd meg, vagy ő se szól
Ezt jómagam úgy érteném
Ha szólíthatsz, majd szólok én
De köztünk álljon ám tovább
A három lépés távolság
Hajts főt, mert így lesz látható
E név az ajkadon szent szó
Szent szó!
De társad ő csak úgy lehet
Ha majd bizalmát elnyered
S a hű barátság zálogát
Sok tejszínt nyújts egy tálon át
E célra jó még pontyszelet
És nyúlgerinc is módfelett
Vagy angol módra marhasteak
Csak bő legyen a választék
Ily módon ahhoz eljutnál
Hogy néven szólítsd meg
És jár is ennyi hódolat
A mi nagy méltóságunknak
Vésd észbe ezt az óhaját
És macskád
Máris jó barát
Úgy vélem, te valóban Karminca vagy.
Tündibündi cicus.
MACSKÁK
Kísérj haza
Ha van merszed
Nem is sejtem
Hová viszlek
Ha én nem kaptam
Adjak-e még másnak esélyt?
A sötétből lesem
Emlékeimben nincs semmi szép
Csak egyre vágynék
Legyen, ki vár még
Túl ifjan jártam Londont Mint magányos árnyék
Nem kaptam semmit
Te legalább ennyit
Pár szép emléket
Fényes báltermekről
Hová én be nem lépek
Az emlékek már rég nem kísérnek
De van veled pár kedves kísértet
Veszélyes éj
Szólnak a hangok
Bizonytalanul ég a fény
Hajnal jő hamarosan
A Karmicák odakint
Megszelidítik a félelmet
Félek, még nem barátaim
És megbántanak, mint mindenki
Remény ez az illúzió?
Csak egyre vágynék
Legyen, ki vár még
Túl ifjan jártam Londont Mint magányos árnyék
Nem kaptam semmit
Te legalább ennyit
Pár szép emléket
Fényes báltermekről
Hová én be nem lépek
Az emlékek már rég nem kísérnek
De van veled pár kedves kísértet
Otthonom lehet, nem is az
Amit annak hittem
Amit annak reméltem
Élek az éj fantomjai között
Tudom, az élet veszélyes
De szabad és vad
Csak egyre vágynék
Legyen, ki vár még
Nem, járom már Londont Mint magányos árnyék
Nem kaptam semmit
Te legalább ennyit
Pár szép emléket
Arról a világról Hová én beléphettem
Az emlékek már rég nem kísérnek
Táncba visz pár kedves kísértet
Az emlékek már rég nem kísérnek
Táncba visz pár kedves kísértet
MACSKÁK